Jag tog inte ledigt för att blir pressad!
-Varför tog du med mig då? -Håll käften!
-Nej, jag vill gå ut! -Nu håller du käft! Håll käften!
-Vad vill ni? -Jag bor under er.
-Jaha, och? -Kan ni sluta skrika?
Ursäkta oss.
-Är allt som det ska? -Ja.
-Slog ni henne? -Det angår er inte!
Okej, jag ska lugna mig. Du kan gå och lägga dig igen.
Du fattar visst inte. Gå nu, annars får du på käften!
-Låt henne vara. -Håll käft! Vill du skämma ut mig?!
MINA PÄRON
Idioten bet mig!
Ja, mamma? - Men... Vem är ni?
Ja. Var är hon? Vad har hänt? Får jag prata med henne?
Vad gör vi med räkningarna?
-Kan du inte stå still och svara? -Jag ska tänka på saken.
Och Moutier? Han har ringt tre gånger.
-Jag kan ge honom det. -Jag sköter det.
-Har du hittat en bil till mig? -Folkan.
Du får ha den i helgen, till på måndag.
-Tack! -Det är du som är chefen...
-Ska du inte ta av dig? -Jag ska gå igen.
-Vart ska du? -Hämta farmor i Bordeaux.
-Vad gör hon där? -Ät nu.
Hon har blivit gripen.
Får jag en glass?
-Ät bönorna! -Farmor ger mig det.
-Vill du inte prata med mig mer? -Om vad? Vi har väl redan sagt allt?
Om du inte har glömt nån detalj, förstås. Jag lyssnar.
Vad ska vi göra?
Jag vet inte... Inte nu.
-När då? -När jag kommer tillbaka.
Mamma, han kladdar ner överallt!
Ni kan gå.
-Ge mig din väska! -Kör mig till stationen.
-Jag kör hem dig. -Jag vill inte bli uppläxad!
-Du gav dem mitt nummer! -Ska jag ruttna i finkan?
-Du kunde ha ringt pappa. -Sällan!
Du vet inte var jag står!
Mamma, vänta på mig. Vänta! Vänta!
-Varför slå en polis? -Hur kan jag veta det?
Han var halvnaken och slog sin fru!
-Vad gjorde du där? -Vilade från din far.
-Snacka nån annanstans! -Ta det lugnt! - Mamma, vart ska du?
-God dag. -God dag.
-Ja? -Har ni russinbullar?
-Nej, jag har smörgåsar. -En smörgås med paté och ett glas rött.
-Två. -Två vad?
-Två smörgåsar och två glas rött. -Det ska bli. - Två glas rött, tack.
-Jag fick inte ens mat hos polisen. -Du slapp lindrigt undan.
För att svinet inte vågade anmäla mig? Han hade känt sig bra dum i rätten...
Hej, pappa. Ja, det är jag. Jag vet, hon är här med mig.
I Bordeaux. Nej, ingen fara.
Jag kör hem henne. Hon vill prata med dig. Vänta.
-Snälla, mamma. Snälla! -Ursäkta.
Det går inte. Hon är upptagen. Vi ringer så fort vi kan.
Ja, pappa. Hej så länge.
-Smaklig måltid. -Du var visst lite hungrig, va?
-Precis som mormors elvafika... -Klockan är inte ens åtta.
-Jag åker med om jag får köra. -Det kommer inte på fråga.
Det är förbjudet. Man måste vara ambulansförare.
Då får du släppa av mig på stationen. Nå? Ja eller nej?
Om jag nu skulle gå med på din utpressning-
-sluter du fred med pappa då?
Jag hörde inte vad du sa.
Jag lovar.
-Se på vägen! -Ska du låta som din far?
-Hur mår han? -Som en gubbe. Det har blivit värre.
-Överdriver du inte nu? -Du lever inte med honom.
Är det dina cd-skivor?
Bra, de kan ta kål på de sjuka...
Men man hör väl ändå inget med sirenen på?
Sluta, annars kan jag bli av med jobbet!
Vi har kört helt vilse! Varför tog du inte motorvägen?
För att jag har en träff.
Jag var rädd att ni inte skulle hitta.
Tiemokos mamma städar kvarterets idrottshall.
I fredags gjorde polisen en id-kontroll.
Hennes papper var inte i ordning. Hur som helst behöll de henne.
-Tack. -Du vill inte ha nåt?
En kollega hann varna oss så att vi kunde hämta barnen.
Vi hoppas på att de inte kan utvisa henne utan dem.
-Här är mitt telefonnummer. -Tack.
Polisen kom till skolan, men barnen hade hämtats.
Rykten sprids fort här. Han kan inte stanna.
-Har du några syskon? -En syster.
Hon har "exfiltrerats" till Strasbourg.
Vi brukar säga så i nätverket. -"Nätverket?"
Tiemoko måste lämna kvarteret. Jag ska hämta resten av hans saker.
Varför ser du på mig så? Det är bara ett hjälpnätverk.
Ska jag bara se på medan mitt land utvisar folk?
Hej, Tiemoko. Jag heter Olga. Har du lust att följa med oss?
-Får jag prata med dig? -Släpp! Aj!
Kom nu!
-Vad sysslar du med? -Det ser du väl?
-Du är för gammal för att adoptera! -Jag gömmer honom bara!
-Och om hon skickas hem? -Hon bor här.
Och om de flyger hem henne, vad gör du då?
Och vad säger pappa om det här?
-Är det därför ni är osams? -Det är en av anledningarna.
-Ska jag prata om hans hälsa? -Låter det så, tar vi tåget!
Nej, så lätt slipper du inte... Fan också!
-Ja, M. Moutier? -Fin skolväska!
Och ni...? Vad menar ni?
Nej då, jag har bara blivit försenad. Jag har pengarna på mig.
-Vill du resa bort med mig? -Jag är bortrest.
Jag la ner min sons pyjamas. Tiemoko gillar den inte, men den är varm.
-Bra att ni kom. -Du ska få ditt jävla kuvert! Visst!
Jaha... Ska vi åka?
Bra idé med en ambulans. Då kommer vi förbi vägspärrarna.
Vill du inte ta av dig väpnarluvan? Som du vill.
Du passade också i väpnarluva. Vissa passar i mössor, andra i luvor, som du.
-Tack för det. -Vi kan väl äta lunch vid havet?
-Nej, det blir en omväg. -Småvägar är bättre. Här är så fult!
-Du är verkligen jobbig ibland. -Jag vet, men ta småvägar!
-Är du inte rädd att han ska bli kall? -Jaså, låter det så nu?
Den här är i alla fall bra!
Hon är sån, bara.
Gillar du krabba? Och våfflor? Gillar du våfflor?
-Lika bra att vi får lite frisk luft... -Vart ska vi?
I La Rochelle. Jo, hon var i Bordeaux, men det är lite komplicerat.
Om vi inte stannar var tionde minut är jag framme i eftermiddag.
Nej, snälla du. Vi pratar om det senare.
Inte nu. Jag vet inte.
Gott, va?
Okej. Pussa barnen från mig. Ja, puss!
-Hälsade du från mig? Ja eller nej? -Ja, mamma.
Mår mina små prinsar bra?
-Bra. Jag vill inte lägga mig i, men... -Nej, det är ju inte likt dig...
-Gift dig med henne. -Nu igen...
-Får jag gå? -Inte för långt.
-Det är tredje gången du säger så. -En stor trädgårdsfest!
-Prinsarna kan vara näbbar. -Vi kan ha fest utan bröllop.
Det skulle göra henne glad. Hon behöver trygghet.
Vi har två barn ihop.
-Det är väl att binda sig? -Du förstår inte. Du är inte kvinna.
Och så borde du byta jobb, så att du, som är chef, slipper åka runt jämt.
Jag spar in en lön för att klara mig.
Men du är aldrig hemma. Jag har funderat. Du skulle bli en bra advokat.
-Man måste studera för det. -Jag vet, jag är inte gaggig.
Om jag behövde en advokat skulle jag anlita dig.
Och om pappa blir dålig igen?
-Då kan du ta pojken. -Visst...
-Ska jag inte fråga Stéphanie först? -Vägrar hon, skiljer du dig.
Jacques! Jacques!
-Jacques! -Du väcker pojken.
-Var är han? -Han vilar väl.
Jacques!
Oroa dig inte.
Jacques!
-Han är inte här. -Han har väl gått en promenad.
Jag känner på mig att nåt är fel. Jag skulle inte ha lämnat honom ensam.
Är ambulansen till mig? - Han tror att jag står med ena foten i graven.
Och hon skriker bara jämt...
Tanken var fin, men det är inte dags än.
-Hej, pappa. -Hej, gossen min.
-Var har du varit? -På bordell. Nej, jag plockade svamp.
-Du hördes lång väg. -Svara då!
Jag var ju inte här! Hon sticker utan ett ord, och sen skäller hon ut en!
Jag sa vart jag skulle. Det här är Tiemoko.
-Hej. -God dag, monsieur.
Det här är Jacques, min man. - Vad har du ätit?
-Jean kom och tog en drink. -Frukt och grönt fem gånger per dag!
Och vad är det här?
-Kalla honom farfar. Det förtjänar han. -Kan du släppa mig?
-Flinar du? -Jag har inte sagt nåt.
Vi har tofflor i alla storlekar.
Och leksaker. Vill du se?
Och så har vi riktig musik!
Hämtar du borgen och soldaterna i kistan under trappan när du är klar?
Okej.
Jag har gjort tofsarna. Gillar du dem? Vad vill du ha att äta?
Nåt är du väl sugen på? Ska du inte ta av dig väpnarluvan?
-Den funkar inte. -Vi ber farfar byta batterierna.
-Jacques! - Var är din far? -Det vet jag inte.
-Snygga tofflor! -Jacques!
-Oroa dig inte. -Jacques!
-Vad gör du? -Jag rakar mig.
Och din hatt? Vad har jag sagt? Gör du det med flit?
Kom ner om du vill säga nåt.
-Pojken behöver batterier! -Är det nån hemma?
-Det är Jean! -Honom hör du...
Jag är säker på att han smygröker.
-Hur tycker du att han verkar må? -Han verkar må bra.
Läkarna varnade mig. Han gör konstigheter:
Tappar bort nycklarna och gör lampor av allt.
Och han ler för sig själv.
-Han är väl glad att vara hemma. -Det kan du ge dig på!
Förr var han jämt ute och rände, nu är det för att plocka svamp.
-Det är väl bra att han har lugnat sig? -Han lyssnar på Nicole Croisille.
Du är ändå alltid på hans sida.
Fördelen är att man somnar på fem minuter.
När jag vaknar har jag inte ont längre.
Sist fick jag t.o.m. nålar i baken! Överallt! Rena igelkotten!
Det värsta är...stortårna.
Så fort nålen närmar sig kan jag inte låta bli att vicka på tårna.
Men det hjälper. Jag har varit där fem gånger och känner mig yngre.
Förra månaden kom jag ju knappt ur sängen. Nu är gikten borta.
Ta med dig din polare. - Du pruttar.
-Vi äter faktiskt! Ingen uppfostran! -Jean, pruttar han eller inte?
-Det gör inget när vi plockar svamp. -Nej, men hos slaktarn...
Nog pratat om mina gaser.
-Se och lär. -Du vill ju inte ha oss i köket!
Sitter du inte i köket, kanske? - Ställ den där, bara.
Perfekt! Tack, Tiemoko.
-Och din son? -Han kör järnaffärn i botten.
Försummar frugan och går i kyrkan varje söndag.
-Går inte du i kyrkan? -Nej, jag har ju gikt.
-Hur går det med ditt jobb? -Jag tänker byta och bli advokat.
-Jag skojar. -Jag trodde på dig!
Jag behöver en bra advokat. Vi har inte fått nån olja än. Jag skällde ut dem!
-En stackare som får minimilön?! -Vad ska jag göra?
Ja, jag är framme. Ett ögonblick.
Läggdags.
Jag förbjuder er att kissa på min gräsmatta!
-Har du ingen calvados? -Jag har nog lite plommonbrännvin.
Jag vet inte om jag kommer hem i morgon bitti. Jag stannar nog här.
Jag förstår.
-Och barnen? -Vi är inte där än...
-De får det bättre hos dig. -Du har inte rätt att förstöra allt.
Det är inte jag som har förstört allt.
Det var ett misstag. Vad mer vill du att jag ska göra?
Jag kan inte göra det ogjort.
Frågan är varför det hände. Vad är det som händer?
Jag går nu. Är du här i morgon?
-Jag pratar i telefon. -Följ med och plocka svamp.
-De är fina i år! -Gå nu! Trams! - Jag följer honom.
-Hör du vad jag säger? -Ja, jag... Jag ringer senare.
Maxime... Jag vill att vi löser det här.
God natt.
-Mamma! -Jag kommer.
-Vad gör du? -Stänger luckan.
-Du skulle inte ha lagt på. -Det har du inte med att göra!
Har jag bett om din åsikt?
Jag har stått ut med dig hela dan! Kan man få vara i fred i två minuter?!
Du går mig på nerverna. Du går mig på nerverna!
Du fryser inte?
Får jag en godnattpuss? Får jag ge dig en?
Snälla du?
Tack.
Kan du leka "Det bästa jag vet"?
Säg nåt du gillar. Det är lätt och gör en gott. Vill du prova?
Jag börjar.
Chokladeclairer.
Äppelkaka med creme fraiche. Makroner med saltat smör.
-Bakelser... -Bara kakor?
Nej, vad du vill, men jag älskar kakor!
Ska du inte säga "Jacques"?
Jo, jag säger "Jacques".
Jag säger "mamma".
Och så säger jag "jul". Jag gillar julen.
-Kan du läsa en saga för mig? -Ja.
Då ska vi se... "Det var julafton"...
-Var det du som skrek? Vad har hänt? -Inget.
När du tjurar så där liknar du henne ännu mer.
Det är visst dags att ta fram kristallglasen.
-Varsågod. -Tack.
-Har du flyttat på kistan? -Möblerar man inte om är man gammal.
-Det är ingen risk med din mor. -Ni har skaffat fler lampor.
Hon vill inte sälja dem, så vi sparar dem, som med allt, till och med barn.
-Han är gullig. -Ja, och han bits inte...
Bra att hon tar med nåt hem och slipper fara runt.
Hemlösa, ge blod, protestmöten... Hon är aldrig här.
-Med pojken måste hon vara hemma. -Bryr hon sig inte om dig?
Jag klagar inte-
-men det känns som att vara gift med en lastbilschaufför.
-Hur mår du egentligen? -Bra.
Din mor tror att jag har blivit knäpp. Annars är det bra.
Hon är inte van vid att du är hemma. Hon vänjer sig.
Ja, nog irriterar jag henne... Men det är inte bara det. Hon oroar sig.
Hon är rädd att jag ska trilla av pinn.
Du fick ju en stroke.
Det är som en varningssignal. Det behöver inte hända igen.
Jag tar många mediciner för nån som inte har nåt att frukta.
Det är nog bra om ni vänjer er vid tanken på att jag kan dö.
Du behöver inte dö med en gång.
Jag har alltid varit tidig med allt. Se bara på dig.
Är det mitt fel nu igen?
Jag var för ung när jag fick dig. Jag var inte redo.
Men om vi hade väntat hade det inte varit du-
-så jag ångrar det inte.
Jag hörde den första gången året jag mötte din mor.
Året därpå föddes du.
Ska du ta av hatten eller sover du med den?
Din mor är rädd att det drar...
-Testa väpnarluva. -Jag går nu.
Vart ska du?
Tänk att man måste vara nära att dö för att uppskatta sånt här. Dumt va?
Har du en cigarett?
Jag får inte stroke av att dra ett bloss!
Jag slutade för två år sen. Du kan väl låtsas minnas?
-Såna här gånger saknar jag din fru. -När du pissar utomhus?
Nej, när jag behöver förståelse. Hon hade sagt ja.
-Vilket inte vore så bra. -En fantastisk kvinna!
-Du tycker ju att hon är jobbig! -Det är ingen brist.
Jacques!
-Så länge man inte har tråkigt. -Du behöver inte svara.
-Vad gjorde ni? -Hade killsnack.
Med gylfen öppen?
-Har du sett mitt julpynt? -Julpynt?
Ja, kulorna och girlangerna?
-Jag vet, jag är jobbig. -Det är september.
Och om jag vill att det ska vara jul?
-Ta på dig hatten! -Ja, ja!
Det räcker! Kom in nu! Skynda dig, så du inte blir kall!
God morgon, gubben.
-Varför lyser det? -Vi lockar hit tomten.
-Det är inte jul än. -Han kommer hit flera gånger.
Kom och sätt dig.
-Vad vill du ha till frukost? Choklad? -God morgon.
Hej!
Min macka! Varför ger du honom den? Gör en annan!
Hur gammal är du egentligen? Ät upp din kiwi!
Han kommer nog till mellanmålet.
-Vem? -Jultomten.
-Har vi tur, får vi kanske se honom. - Eller hur, farfar?
-Varför har farfar klänning? -Han är en grinig gubbe.
När du har tagit av dig din skidmask kan du börja kritisera andra.
-Jag är kissnödig. -Än sen?
-Ska jag följa med? -Nej, jag kan gå själv.
-Vad är det nu? -Trycket?
-God morgon. -Hej, min son!
-Går man ut bar, så... -Du bad mig.
-Med hatt! -Muntert!
Ett råd: håll hårt i dina mackor.
Jag vägrar klä ut mig till jultomte!
-Ingen har bett dig om nåt. -Jag känner dig.
Jag ska köpa julklappar i dag, så jag kan inte ta med pojken.
-Han kan vara med mig. -Jag vill inte trötta ut dig.
Sluta, mamma. Förlåt för att jag blev arg i går.
-Förlåt. Är det bra nu? -Jag behöver dig. Din far tar pojken.
-Jag ska plocka svamp med Jean. -Ta med honom, vet ja!
Du kan väl bara slå in nån gammal grej?
Så säger du för att han är färgad.
Jag har för fan julpyntat halva natten!
Vad mer begär du? Att jag köper renar?
-Ursäkta. -Ringklockan funkar inte.
-Jag måste laga den. -Slå er ner. Vill ni ha kaffe?
-Nej, tack. -Skulle du inte gå och bajsa?
Du borde nog skynda dig.
Ni får ursäkta honom. Det är åldern...
Frun ingår i ett nätverk. Ni ska ha hämtat barnet.
Och det tror ni på?
Grannen såg barnet sätta sig i en ambulans och antecknade numret.
-Samma nummer som på er bil. -Pojken ska skickas hem med sin mor.
Vi tog med pojken, men körde honom till några vänner i Paris.
-Kan jag få adressen? -Namnet på några judar också?
-Ta det inte så. -Hur ska jag ta det då? Så här?!
Oroa dig inte. Det är ingen fara. Jag är här. Var inte rädd.
-Lugna ner er! -Jag lugnar mig när jag vill!
Oroa dig inte.
-Siktade ni på mig? -Då hade jag träffat dig!
-Ni ska inte dua mig! -Det här är faktiskt mitt hus!
Om ni vägrar svara måste ni följa med!
-Nu följer ni med! -Passa er!
Nu räcker det. Nu räcker det, sa jag!
Vi kommer och vittnar, om ni vill. Nu släpper ni henne!
Jag förbjuder er att röra henne!
Vad sysslar ni med?
Slåss ni med en äldre kvinna för att hon har hjälpt ett barn?
Om det är ert jobb skulle jag säga upp mig.
Nästa gång ringer ni väl inte på utan slår in dörren?
Det slutar med att ni blir privatiserade.
Hur kan ni se era barn i ögonen? Vad säger ni till dem?
Att ni ljög för er själva och aldrig har hjälpt nån?
Att ni borde ha blivit nåt annat? Men vad? Advokat?
Det hade nog inte gjort nån större skillnad.
Är ni lyckliga?
Inte jag.
Jag kör gamla till rehabilitering-
-trots att de inte behöver det, för att det ger pengar.
Jag jobbar dygnet runt, har blivit ett svin och min fru bedrar mig.
Ska ni ta med nån, så ta mig, inte henne. Hon lappar ändå bara till er.
-Jag hör inget. -De har nog gått.
Det måste vara genetiskt. De är lika galna, båda två.
Ska vi plocka svamp måste vi klä på oss.
-Jag kommer. -Jag gör det.
Drick din apelsinjuice.
-Är du fattig? -Varför frågar du det?
Har du inte råd med en riktig bil?
-Man får inte prata i telefon i bilen. -Det är ingen riktig bil!
Det är jag. Jag är på väg, men jag är inte ensam. Nej, pojken.
Han ska väl inte med? Nej, vi ställer inte in. Jag har fixat picknicken.
Vi ses utanför affären.
Får er son veta det blir han inte glad.
-Du behöver inget säga. -Läkaren sa att ni måste vila.
Isabelle, ju mer jag ser på dig, desto säkrare blir jag:
Jag skulle ha bytt affären mot min sons hustru i stället.
En söt kvinna bland spik och tänger?!
Ut i friska luften! Be min son att ta med dig till havet.
Eller ut i skogen. Kronhjortarna är i brunst. Det är så vackert!
Dumheter! Skynda er i väg nu innan han kommer.
Jag skulle vilja åka ut och fiska.
-Kör! -Har du dem?
God dag, madame Bernard.
De hade ingen julstubbe.
Jag får baka en själv. Du gillar inte julstubbe, va?
Det är äckligt! Jag gör en trettondagskaka eller äppelkaka.
-Ja, varför inte? -Jag är så stolt! Du är en bra kille.
Du slåss för det du tror på! Lär dina barn det. Resten kan kvitta.
Tror du att vi ansåg att vi hade nåt att lära dig?
Vi gjorde vårt bästa, som du. Nu måste jag hitta en tomtedräkt åt din far.
Jag hjälper dig med kassarna. Vänta!
Ge hit! Ge mig den där!
Jag får tyvärr inga tomtedräkter förrän i slutet av november, efter Halloween.
-Det är inte samma sak. -Nej, en clown, Iron Man eller Nicke.
Jag får göra en själv. Har ni lösskägg?
Ja, det tror jag.
-Jag måste gå ett ärende. -Vart då?
-Mamma... -Jag fattar.
Vi ses om en timme framför kyrkan, okej?
Jag skulle ha tagit med min stickning, men jag kan ju alltid jogga lite...
-Behöver du nåt? -Frimärken går alltid åt.
Och en lottokupong.
-Spelar du på lotto nu? -Jag har också mina små hemligheter.
-Hej, Maxime! Hälsa din mor från mig. -Det ska jag göra.
-Förlåt. -Jag började bli orolig.
-Jag slapp äta frukost i finkan. -Sätt dig. Vill du ha nåt att dricka?
-En kaffe, som du. -Kan vi få en kaffe? Tack.
-Och barnen? -De är hos min syster till tre.
-Då har vi ju gott om tid... -Ja.
-Jag stannar nog här några dagar. -Gömmer du dig hos din mamma?
Jag är glad att du ringde.
-Jag kan nog inte förlåta dig. -Det ber jag inte om.
Jag vill bara att du vaknar upp. Det är som att leva med ett spöke.
Jag når dig inte.
-Varsågod. -Tack.
Om du inte berättar vad det är som pågår, klarar vi det aldrig.
Jag står inte ut längre.
Jag har mutat folk för att få uppdrag i ett halvår.
Man gör små kompromisser för att klara konkurrensen.
En dag inser man att man svikit allt man tror på.
Varför har du inte sagt nåt?
Du har gjort dumheter, men du behöver inte ge upp för det.
-Jag lever i fel århundrade. -Du tittar på fel ställe.
Jag är ditt århundrade.
-Var är du? -Korgen! Korgen!
Korgen!
-I en omelett. -Med frites?
Inte från McDonald's. De ska vara stora, mjuka och vita. Det är gott!
Men det finns en sak som är godare än pommes frites: Olgas potäter.
Be henne laga det.
Titta. Det är därför man ska ta med Jean när man plockar svamp.
Myggen älskar honom. Finns det mygg, finns det kantareller.
-Finns det varg här? -Inte vad jag vet.
Fast de gillar inte gamlingar som vi.
Men nu när här finns färskt kött kan det bli ändring på det. Det är mört!
Hur är det, farfar?
Jag skulle ha ätit min kiwi i morse.
Men säger du "farfar" igen gör jag dig arvlös.
Vill du höra nåt kul? En gång slängde sig Jean bland nässlorna-
-för att fly undan ett vildsvin.
-Vad skrattar ni åt? -Dig.
Bussigt...
Det viktigaste när man plockar svamp är picknicken.
Platsen måste också väljas med omsorg.
Det är på platsvalet man ser om det är ett proffs.
Vissa skyggar för bärbuskar, andra är rädda för myror.
Följer man stigen hittar man inget bra ställe.
Men det har vi gjort.
Naturen är bra vacker...
Vifta på bara, mormor!
Åh nej...
Fan också!
-Är nåt på tok? -Nej.
Så lätt slipper ni inte undan. Vi har inte privatiserats än.
Vi kör er hem.
Öppna dörren åt henne.
-Vill du köra? -Ja.
Du glömde väl inte frimärkena?
-Vad är det? -Inget.
Jag ställer inga frågor.
Jag undrar hur länge du kan hålla dig.
Nu kommer jultomten!
-Löjligt! -Prova!
-Jag har skägg! -Du blir avslöjad!
-Du kan väl göra det? -Jag har inte rätt profil.
Ni kunde väl ha hittat en bättre dräkt?
-Sluta gnälla. -Varför ljuga? Tomten finns inte!
Ju fortare han vet det, desto bättre.
Vad har ni köpt? Ni har väl skämt bort honom?
Vad ska han med leksaker till? Köp en väska och en ny väpnarluva i stället.
Prova den här.
Ja, nu syns det att du har varit lite sjuk.
Har du ätit björnbär?
-Hur vet du det? -Jag gissade.
Det är inte så praktiskt. Får jag?
Vad gjorde ni mer?
Jag körde bil. Farbror Jacques sa att jag kör jättebra.
Det är svårt att vara en sämre förare än farbror Jacques.
Upp med dig nu!
-Är du klar? -Ja.
Upp med dig!
-Vad gjorde ni sen? -Jag gillade svamparna.
-Och den nakna kvinnan. -Den nakna kvinnan?
-Jag förstår... -Kommer hon?
-Din man vill prata med dig. -Kom nu, annars går jag!
-Torkar du honom? - Jag kommer! -Jag ska faktiskt fiska med Jean.
-Jacques! -Kan du leka "Det bästa jag vet"?
Tomten går jag med på, men inte den här!
Vill ni göra mig till åtlöje, så säg bara till.
Det ser inte så tokigt ut.
Roligt att du är nöjd. Driv med mig, bara.
Var snäll och bjud upp mig till dans.
Han ska se dig från köket. När vi bankar på rutan, försvinner du.
-Hur då? -Du springer i väg.
-Och om han springer efter? -Då fotograferar jag det!
Om nån frågar är jag i min verkstad...
...för att fylla min säck.
Är det nån hemma?
Ja?
Jag ringde på, men den funkar inte.
-Jag måste laga den. -Jag söker Tiemoko.
-Tror du att vi får se tomten? -Han kanske står under trädet.
-Vi måste säga till farbror Jacques. -Ja, var är han nånstans?
-Han kommer att missa allt igen. -Jacques!
Är du beredd? Vi är nästan framme.
-Får jag titta nu? -Ja.
-Ska jag lägga det här? -Ja, de andra tar jag med mig.
Mamma!
God dag. Jag heter Sally. Jag är Tiemokos mamma.
-God dag. -Ska du inte presentera dina vänner?
Han heter Maxime. Hon är hans mamma. Och farbror Jacques.
Vi har bakat en kaka. Vill du smaka?
Lite te?
-Tack. -Ni får gärna stanna här.
Tack, men jag måste hämta min dotter i Strasbourg.
-Behöver ni nåt? -Ni har gjort mycket.
Nej, ingenting! Tiemoko är så behändig.
Han har varit tålmodig. Farfar är inte alltid lätt att tas med.
-Har ni nånstans att ta vägen? -Min syster bor i Marseille.
-Jag kan köra er. -Till Marseille?
-Till Strasbourg, och hämta er dotter. -Nej, jag tar tåget.
-Tiemoko, gå ut och sparka boll. -Får jag?
Javisst.
Han har varit väldigt tapper. Vi visste ju inte om de skulle släppa er.
De har inte släppt mig.
Jag har arbetat i Frankrike i nio år. Jag städar i deras skolor.
De satte på mig handbojor inför alla och förde bort mig i en polisbil.
De låste in mig som en brottsling.
Och jag rymde som en brottsling.
Jag har inte ens tackat er.
Låt oss få hjälpa er.
-Jacques. -Vad är det?
-Gör nåt. -Vad då?
Jag vill att du får ändan ur vagnen!
Vi kan inte bara se på! Varför är alla så rädda? Alla tänker bara på sig!
Ingen gör nåt längre! Man kan inget göra. Aldrig!
Jag är trött på att inte kunna göra nåt!
Jag kör dem till Paris.
Jag har kollat tågen till Strasbourg. De hinner nog med det i kväll.
Tack.
-Han får inte ge sig av ensam. -Han är ju med sin mamma.
Jag pratar om din far.
Får han en stroke till låter jag honom inte dö ensam.
-Vi är inte där än. -Nej, men du ska veta det.
Den här världen äcklar mig.
Vissa morgnar har jag bara lust att gråta. Jag skäms så.
Jag stiger upp för din fars skull, annars skulle jag inte komma upp.
Han behöver nån som gör hans apelsinjuice.
Jag skulle inte ha skällt nyss.
-Han är van vid det. -Det är sant.
-Var är han? -Han sparkar boll med pojken.
Har han hatten på sig?
Bäst för honom! Annars får han med mig att göra!
Jacques!
Tiemoko! Jag har hittat den.
-Den låg bland pumporna. -Lova att höra av er.
-Ja. -Upp på mina axlar!
Du är alltid välkommen tillbaka. Vi är alltid hemma.
Här får ni ert paket tillbaka.
-Tack än en gång. - Tiemoko? -Tack.
Sylt till prinsarna. Ring!
Det blir för sent. Jag ringer i morgon.
Kom snart tillbaka. Man vet aldrig...
-Sväng! -Mot mig till! Akta grinden!
Vill du att de kör ner i diket?
-Låt bli! Han kör bättre än du. -Du fick honom nästan att köra i diket.
-Du tröttar ut mig. -Ät din kiwi!
-Måste du ge honom en lampa? -Det var tomten.
Sköt om dig nu.
-Ser du vad jag ser? -Jag har inte sett nåt.
-Är det här verkligen en bra idé? -Jag vet inte, men det är nödvändigt.
Vi är i Paris om två timmar. Vi borde hinna.
Maxime, sätter du på musik?
-Går det bra? -Det är som ni vill.
-Är det er ambulans? -Det är för att passera vägspärrarna.
Jacques!
Vad gjorde du? Vad gjorde du innan jag kom?
Har du kissat i min trädgård nu igen?
Det är inte samma sak ensam.
Säg till, så gör jag dig sällskap.
Det värsta är att du skulle göra det.
Jag skulle aldrig ha gift mig med en lastbilschaufför.
Tror du att hon ber oss om hjälp?
-Skulle du göra det? -Nej, dumt nog.
Det händer att du har fel.
-Är det så svårt att ta på skor? -Ja, så länge du inte har hatt!
-Och vad är det här? -Tyst! Vem är svampflickan, farbror?
-Vilken flicka? -Hon som är naken.
-Jaså, hon? Hon är inte alls min typ. -Jaså? Och vad är din typ?
Enastående kvinnor.
Ursäkta.
Här.
-Här är mitt nummer. Ring mig. -Det lovar jag.
-Lova det! -Ja.
Hallå! Hej då!
Vi ses!
Jacques!
Jacques! Jacques!
-Det ringer! -Kan inte du gå upp och svara?
Så här dags kan det bara vara till dig.
Mamma?
Jacques! Jacques!